anines
Elsker forumet
Jeg sitter med verdens dårligste samvittighet, samtidig som at jeg gråter og nesten synes synd på meg selv siden jeg føler meg "forlatt". Men kan ikke noe for det!
Samboer skulle bare ut å gjøre et ærend, og ringer plutselig å sier at han drar ut. Jeg hater det!! Altså, hater når han ringer når han nærmest alt har dratt ut når han sier i fra, eller om det er en time til han plutselig skal noe. Å være hjemme alene er det verste jeg vet! Ja, jeg er nok ganske sær der, og skulle ønske det var annerledes. Men når hormonene er på toppen av det hele tar det kaka. Han skal bort i morgen og, i tillegg til at han skal jobbe på søndag, så det var den helgen..
Noen andre som føler seg urimelige innimellom?
Samboer skulle bare ut å gjøre et ærend, og ringer plutselig å sier at han drar ut. Jeg hater det!! Altså, hater når han ringer når han nærmest alt har dratt ut når han sier i fra, eller om det er en time til han plutselig skal noe. Å være hjemme alene er det verste jeg vet! Ja, jeg er nok ganske sær der, og skulle ønske det var annerledes. Men når hormonene er på toppen av det hele tar det kaka. Han skal bort i morgen og, i tillegg til at han skal jobbe på søndag, så det var den helgen..
Noen andre som føler seg urimelige innimellom?