Angeldust
Betatt av forumet
Hei
Vet ikke helt hvor jeg skal starte denne tråden, men i utgangspunktet ønsker jeg andres erfaringer, tanker og tips rundt det å være sykemeldt samtidig som man søker hjelp til å bli gravid.
Bakgrunnsinfo: jeg er 33 år, har et barn på 7 fra tidligere, og har vært samboer med nåværende partner i straks 4 år. Vi startet ganske tidlig med å prøve på baby (des 2020), og prøvde håpefullt lenge uten hell. Noen kjemiske mistenker jeg at det var på veien. Fordi jeg på daværende tidspunkt var under utdanning, forsøkte vi å legge babyplanene litt på hylla (fortsatt prøvende uten stress hver måned). Jeg ble ferdig utdannet juni 23, og jobbet noen måneder før jeg etter mange års utmattelse ble sykemeldt. Det er jeg fortsatt per dags dato, men har jobbet litt av og på. Er 100% sykemeldt idag.
Jeg går gjennom en traumebehandling hos psykolog, som er krevende, fint, men tar lang tid. Jeg er utålmodig, men skjønner at det tar tid å bli helt "frisk", da traumene sitter fra hele barndommen og ungdomsår. Jeg skal også henvises til spesialist for utredning av fysiske årsaker til de mange plagene/smertene i hverdagen.
Så til temaet. Jeg føler tiden renner litt fra meg, og jeg hadde alltid sett for meg flere barn. Det er et stort savn og ønske bpde for neg og samboer. Denne måneden er vår 52. Prøveperiode, og det er ganske åpenbart at det ikke kommer til å klaffe naturlig.
Jeg er redd for å (igjen) ta opp temaet for legen min. Vi diskuterte mulig henvisning for et par år siden, men har ikke nevnt det siden jeg ble sykemeldt for 10 måneder siden. Jeg er redd for å bli avvist på grunnlag av min helsetilstand, men føler også at prosessen snart bør igangsettes før det muligens blir ror sent for et barn til.
Er det noen som har erfaring med å være sykemeldt og å søke hjelp? Er sannsynligheten stor for å bli avvist?
Håper på forståelse, og takker for tiden det tok å lese alt dette![Heart Pink :Heartpink :Heartpink](/styles/default/xenforo/Heart_pink.jpg)
![happy :happy: :happy:](/styles/default/xenforo/happy.png)
Vet ikke helt hvor jeg skal starte denne tråden, men i utgangspunktet ønsker jeg andres erfaringer, tanker og tips rundt det å være sykemeldt samtidig som man søker hjelp til å bli gravid.
Bakgrunnsinfo: jeg er 33 år, har et barn på 7 fra tidligere, og har vært samboer med nåværende partner i straks 4 år. Vi startet ganske tidlig med å prøve på baby (des 2020), og prøvde håpefullt lenge uten hell. Noen kjemiske mistenker jeg at det var på veien. Fordi jeg på daværende tidspunkt var under utdanning, forsøkte vi å legge babyplanene litt på hylla (fortsatt prøvende uten stress hver måned). Jeg ble ferdig utdannet juni 23, og jobbet noen måneder før jeg etter mange års utmattelse ble sykemeldt. Det er jeg fortsatt per dags dato, men har jobbet litt av og på. Er 100% sykemeldt idag.
Jeg går gjennom en traumebehandling hos psykolog, som er krevende, fint, men tar lang tid. Jeg er utålmodig, men skjønner at det tar tid å bli helt "frisk", da traumene sitter fra hele barndommen og ungdomsår. Jeg skal også henvises til spesialist for utredning av fysiske årsaker til de mange plagene/smertene i hverdagen.
Så til temaet. Jeg føler tiden renner litt fra meg, og jeg hadde alltid sett for meg flere barn. Det er et stort savn og ønske bpde for neg og samboer. Denne måneden er vår 52. Prøveperiode, og det er ganske åpenbart at det ikke kommer til å klaffe naturlig.
Jeg er redd for å (igjen) ta opp temaet for legen min. Vi diskuterte mulig henvisning for et par år siden, men har ikke nevnt det siden jeg ble sykemeldt for 10 måneder siden. Jeg er redd for å bli avvist på grunnlag av min helsetilstand, men føler også at prosessen snart bør igangsettes før det muligens blir ror sent for et barn til.
Er det noen som har erfaring med å være sykemeldt og å søke hjelp? Er sannsynligheten stor for å bli avvist?
Håper på forståelse, og takker for tiden det tok å lese alt dette
![Heart Pink :Heartpink :Heartpink](/styles/default/xenforo/Heart_pink.jpg)